–Hvordan går det? –Carsley Advertiser tar bilder.
Og journalisten er bestukket med sjampis–
–for å skrive godt om Barfield Hall som bryllupsarena.
–Flott. Er Charles Fraith fornøyd? –Er kunden fornøyd?
–Kunden er ekstatisk! –Hørte du det?
–Du høres ikke like fornøyd ut. –Jeg har fått isjias...
...av yogaklassen som hun her har meldt meg på.
–Namaste. Det er yoga for velkommen. –Eller så hater jeg brylluper.
–Det mener hun ikke. –Å, jo da. Ha det, Roy.
Bruden hater visst også brylluper.
Hvis det er noen trøst, så gråt jeg i bryllupet mitt.
–Og dere er ennå gift? Å, si det. –Ja, det er vi.
Barn. Barnebarn. Mr. Raisin og jeg kunne ikke vært lykkeligere.
–Går det bra med deg, vennen? –Nå så.
Takket være denne snille damen.
–Takk for lånet, Jo–Jo. –Ingen årsak. Noe lånt, vet du.
Vi snakkes mer senere.
Du ser ikke gammel nok ut til å ha barnebarn.
Det er jeg, åpenbart. På grunn av det jeg sa.
Nå overlater jeg dere til Bernie Barrington.
Kjære gjester! En skål for brud og brudgom: Kylie og Zac!
Kylie og Zac!
Jeg vil takke Kylies mor, som ba meg gi henne bort. Freda...
Det var en ære. Jeg har ikke kjent Kylie hele hennes liv, men yrkesliv.
Og, Zac – hun hater å jobbe.
Jeg tror det varer i et år. Nei, forresten. Seks måneder.
Hun var helt fra seg i sted. Se på ham.
–Det ser ut som han venter på... –Bussen?
Det må ha vært vanskelig å oppdra et barn helt alene.
Denne vakre unge damen.
Det er Gud som sier at du ikke skal være så dyster.
Agatha.
Det er navnet mitt.
–Du har unngått meg siden kysset. –Nei, det har jeg ikke.
Det er greit, du kan slappe av.
Jeg var lei meg, og du var en skulder å gråte på – bokstavelig talt.
Det trenger ikke å bety noe.
Jeg føler det samme.
Bra.
Agatha...
Kjør forsiktig. Det er oversvømmelse i Evesham.
Greit.
–Hva har skjedd der? –Jeg vet ikke.
Hva er det som foregår?
Å nei. Kylie...
–Løft. –Det er forferdelig.
De tar den stakkars jenta ut av vannet nå. Å, Roy, det er...
...et PR–mareritt for Barfield Manor.
Ring Charles Fraith og si at du skal undersøke det.
Mrs. Agatha Raisin? Hva gjør du her? Som om jeg ikke vet det...
Unnskyld meg litt, Roy. Jeg kom tilfeldigvis forbi.
Naturligvis. Dette er en politisak, så ikke begynn å etterforske.
–Jo, etterforsk. –Seriøst, Agatha. La det være.
Det skal jeg gjøre.
Det skal jeg ikke. Bill...
Jeg var i jentas bryllup. Dere bør forhøre brudgommen, Zac Leeson.
–Han så ikke ut til å ville være der. –Jeg kan ikke pågripe noen for det.
–En jury vil ha bevis. –Jeg skal finne bevis.
Du skal finne bevis, mener jeg. Jeg skal ikke blande meg.
Brudgommen ville vært for åpenbar.
Dessuten tyder alt på selvmord. Det er ikke noe drap å etterforske.
Jeg tror ikke at jeg klarer det. Det er ikke naturlig engang.
–Aggie? Rita kjente Kylie. –Det gjorde jeg.
Hun og moren deltok i lørdagstimene mine.
Jaså? Sier du det?
–Spørsmål. Hvordan var Kylie? –Veldig smidig.
–Å, du mener... Hun var skjønn. –Virket hun deprimert?
Nei, hun gledet seg til å gifte seg med Zac. Faren eier nattklubben Rave.
Rave? Jeg elsker Rave! Jeg klinte mye i tenårene på Rave.
–Vet du om... –Gode gamle Rave.
Har du fablet ferdig om Rave? Takk. Vet du hvor vi finner moren hennes?
Politiet sier at Kylie tok livet av seg.
Det ville hun aldri gjort. Verken på bryllupsdagen eller ellers.
Det er vanskelig å si dette, men...var de lykkelige?
Jeg sa at hun var for ung til å gifte seg, men hun hørte ikke på meg.
Jeg var 22 da jeg ble gift, med eksmannen min.
Jeg ønsker å hjelpe deg, Freda.
Jeg tok feil om Zac.
Det ser ikke ut som en mann som skal til å drepe kona si.
Kan vi skifte tema? Dette er et forretningsmøte.
Unnskyld! Hva er et barns død jamført med tre avlyste bryllup?
Jeg ville beklage før du så nyheten. Kylie Stokes druknet ikke.
Hun forsvant etter vielsen og ble drept, fryst ned og dumpet i elva.
Du hadde rett. Det var ikke selvmord, men drap.
–Det var drap. –Hva?! Hvordan da?
–Hun ble dypfryst og kastet i elva. –Dypfryst? Så fælt.
Jeg må prate med Zac og Kylies venner.
Nei!
Du bør ikke snakke med noen. La politiet ta seg av det.
–Hva med bryllupsvirksomheten din? –Glem den.
Jeg ber deg, ikke bland deg i det.
Det er ulikt Charles å bli så opprørt.
Det eneste Charles blir opprørt over, er banksaldoen.
–Her kommer det. –Kylie Stokes' utrøstelige brudepike.
Sharon, hvordan reagerte du på at Kylie ble drept?
Det er helt forferdelig!
Jeg jobbet sammen med Kylie på Barringtons. Hun var skjønn.
–Hva heter du? –Phyllis Heger.
Regnskapsmedarbeider. Og modell.
Kylie hadde to brudepiker. Jeg må snakke med den andre.
Og Zac og det fæle Phyllis–vesenet. Uten at Wilkes får vite det.
Enkelt. De er desperate etter å være på TV.
Roy kan være produsent for et nytt realityprogram–
–om å være ung i Cotswolds. De sier alt for å bli berømte.
–Bra! "Den eneste måten er Evesham." –"Laget i Moreton–on–the–Marsh."
–Jeg kan være PR–ansvarlig. –Jeg kan ha en av hovedrollene.
"Cotswolds' mest sexy vaskehjelp."
Jeg skal jo ikke si det.
–Hei. –Hva er du?
–TV–produsent! –En blind en?
–Det er dine egne klær, hva? –Ja.
Tenk at jeg er på Rave igjen. Jeg sto i med bartenderen i 2002.
Se. Zacs far står der borte.
Men hvor er Zac?
Hun der snakket jeg med i bryllupet.
Vi vil ha vår døde venn Kylies favorittdrink. To Skrikende Orgasmer.
–Du ville sett bra ut foran kamera. –Jeg, da?
–Hollywood? –Hvis vi blir med, vil jeg vite...
–Om dere får betalt? –Får jeg lansere min egen parfyme?
Så klart! Dette er et høyprofilert program.
Særlig med tanke på medias interesse for Kylie Stokes–drapet.
Hun var vennen vår. Jeg pratet på TV om det.
Jeg var i bryllupet for å reklamere for en annen kunde.
Jeg vil ikke sladre, men det så ikke ut som Zac Leeson nøt sin store dag.
Hva da, sladre? Jeg vil ikke være på TV om noe som helst.
Kylie var min beste venn. Zac også. Vi er knust over at hun er borte.
Det er så tragisk.
Vi hadde tenkt oss en tragisk kjærlighetshistorie.
–"Romeo og Julie tåler tidens tann." –Det ville blitt så følelsesladet!
Kylie elsket virkelig Zac. Det var så romantisk.
Unntatt da Phyllis ville drepe Kylie fordi hun stjal Zac fra henne.
Så Phyllis og Zac var et par? Var ikke de bestevenner?
Phyllis er mange ting. Hun hatet Kylie. Phyllis...
...er gal.
Jeg vil at dere skal gå.
Dere oppskaker oss med pratet om svigerdatteren min.
Beklager. Men kunden min skal lage et nytt TV–program–
–og vi håpte å ha med klubben deres.
Derfor må vi snakke med deg og Zac.
Sønnen min kan ikke snakke med noen nå. La ham være i fred.
Vennligst gå nå.
Zac ser da helt fin ut. Veldig fin.
Men faren virker tvilsom.
Kanskje han bare spiller beskyttende far.
Uansett må vi snakke med den Phyllis–jenta.
Agatha.
Hører du meg? Agatha?
Agatha, gikk det bra?
–Hva gjør du her? –Jeg fulgte etter deg.
Jeg sa jo at jeg var bekymret for deg, og jeg fikk rett.
–Går det bra? –Ja.
La saken ligge, Agatha. Før du blir drept. Kom.
–Er du sikker på at det går bra? –Ja.
Hva holder han på med?
–Ha det. –Vi ses senere.
Går det bra med deg? Hva er det?
Kom, så går vi inn.
Kom, vi går inn.
–Ringte Charlie politiet? –Nei. Han foreslo det ikke engang.
–Utrolig! Da gjør jeg det. –Nei! Ikke si noe til Wilkes.
Med denne TV–bløffen og alt kan jeg risikere å bli siktet.
Jeg gir ikke opp. Jeg er på sporet av noe. Jeg må løse dette, James.
Jeg må snakke med Zac. Og den fæle Phyllis Heger.
–Jeg blir med deg. –Nei da. Charlie sa...
Det gjør han ikke. Det er farlige folk. Og jeg har vært soldat.
Du er i trygge hender med James her. Han er vår...talentsjef.
–Som en stilig Simon Cowell. –Ja, en stilig Simon Cowell.
Uansett, Phyllis, søker vi en stjerne.
Dere har funnet henne. Letingen er over, stilige Simon.
–Hurra! –En stor fryser.
Jeg vil bare si fra et PR–perspektiv:
Når noen nye er i medias søkelys, roter de etter hemmeligheter.
Jeg har ingen hemmeligheter. Jeg er som en åpen bok.
Bra. Har du truet med å drepe Kylie Stokes?
Hva?! Hva angår det TV–programmet?
–Det sa jeg jo. –Ja, hun stjal Zaccy fra meg.
Jeg elsket ham, men ikke nok til å drepe Kylie!
–Ms. Stokes truet en del selv. –Jaså? Vil du fortelle om det?
Tøyta hadde en affære med sjefen vår, Bernie Barrington.
Han som ga henne bort?
Da pervoen ville slå opp, truet Kylie med å si det til kona hans.
–Kan fryseren romme et lik? –Var det Phyllis?
Hun er iallfall en dum tøyte. Men om hun kunne drepe... Hvem vet?
Og det at Kylie utpresset Barrington? Phyllis kan ha funnet på det.
Ellers er Barrington vår hovedmistenkte. Og en gris.
Jeg håper at bestevennen Joanna vet mer om det.
Freda ga meg adressen. Jeg besøker henne nå – alene.
Jeg vil ikke at du skremmer henne. Takk, du var til stor hjelp i dag.
–Det var hyggelig, stilige Simon. –Vi ses, Agatha.
Hei, jeg beklager for forleden kveld.
Du vil ikke delta i programmet, men hvis Kylies historie kommer opp–
–vil jeg at det håndteres riktig.
Takk.
–Field's. Er det en familiebedrift? –Var. Bestefars gamle butikk.
Det er litt skummelt å bo her, men det er nær jobben.
Agatha vil stille noen spørsmål om Kylie.
Nei, beklager. Jeg mente ikke å forstyrre.
Du forstyrrer ikke noe. Vi ser bare i albumene.
Takk.
–Det var året da vi begynte på skole. –Så fint.
Det var jeg som begynte med albumene. Jeg er nerden.
Kylie hadde nok med å leve livet.
Jeg og seks år gamle Zac Leeson.
Han ba meg ut i første friminutt–
–og dumpet meg i lunsjen for Kylies skyld. En hjerteknuser allerede da.
De skal stå i rekkefølge!
–Herregud, det spiller ingen rolle! –Nei. Beklager.
Jeg er litt anspent for tiden. Det er vi alle.
–Hva ville du spørre oss om Kylie? –Det kan vente. Det kan det.
Ta vare på deg selv, Freda.
–Det var noe du ville spørre om. –Nei. Det kan vente.
Vær så snill, jeg vil vite det.
Ok. Vel...
Det går rykter om at Kylie sto i med Bernie Barrington.
"Din løgnaktige perverse hurpe, Raisin."
"Du er sjalu fordi hun var ung og vakker, din tørre peppermø."
–Du er ikke tørr. Eller gammel. –Formelt sett er du en peppermø.
–Hei. –Hva er det?
–Vi har fått en klage fra... –...Freda Stokes.
Hun vil ikke at du skal blande deg i Kylie–saken.
Det var faktisk hun som ba meg blande meg.
Jeg vet det. Men det må opphøre nå.
Vi har også hørt at TV–folk stiller spørsmål om drapet på Kylie.
Gribber! Så typisk av media. Eier ikke skam.
Produsenten er en feminin mann i 40–årene.
40?! Nei, det er han vel ikke...?
Jeg har jobbet i media en stund og ville sagt–
–at en produsent av et slikt program ville vært karslig og i 30–årene.
Var det noe mer du ville si?
–Nei. –Greit.
Vel...
Du skulle fortalt om Barrington og Kylie.
–Etter at vi har pratet med ham. –Du kan ikke prate med noen om saken.
Ikke jeg, men du. Smigre ham til å bli med i TV–programmet.
Ikke alene. Barrington kan være morderen. Jeg blir med.
James! Du kan ha vært en eksemplarisk soldat–
–men du er tidenes minst overbevisende TV–produsent.
Dette er en jobb for en dyktig løgner uten skrupler.
Takk, kjære!
Alle program trenger et miljø. Et Central Perk eller Queen Vic.
Det må ikke være en pub eller kafé.
Det kan være et datafirma som selger programvare til revisorer.
Som Barringtons. Bra for forretningene.
Bernie, jeg ser deg som en Cotswolds' Alan Sugar.
Du har sparken!
Forresten... Du har ikke sparken, vesla.
Du er forfremmet, og jeg skal gi deg en stor, fet bonus.
Agatha, jeg lurte på om du vil komme til Barfield.
Vi kan spise middag og snakke om saken.
Er dette enda en unnskyldning for å kunne legge an på meg?
I så fall kaster du bort tiden.
–Charlie elsker en utfordring. –Jeg vet det.
Men grunnet Freda Stokes får jeg ikke jobbe med saken. Greit!
–Da ses vi senere. –Hei.
Jo, vi skal ha en utstilling av gamle bilder fra Carsley og Evesham.
Kan du hjelpe meg i te–disken? Alle har sagt nei.
Hvorfor har alle sagt nei til det? Nei.
Agatha, du syter alltid over at du føler deg utenfor.
Da må du engasjere deg i landsbylivet!
–Ok. –Sånn skal det låte!
–Du har sparken! –Du er morsom.
Hun er en luremus. Ha det så lenge.
Han så meg ikke! Jeg ville se hvordan det gikk.
Hvordan gikk det? Han kan jo være morderen.
–Jeg ville beskytte Gemma og Roy. –Da han sluttet å flørte...
...ga jeg ham "ingen skjeletter i skapet"–leksa.
Så spurte jeg om Kylie hadde utpresset ham.
Han benektet det. Isbruden Kylie–
–kunne ikke ha gjort det siden kona kjente til affæren.
Det var konas forslag å gi Kylie 15 000 pund.
Som takk for å ha sex med Bernie, så hun slapp å ha sex med Bernie.
Freda, først vil jeg beklage om jeg har forårsaket deg smerte.
Og så må du høre dette...
Der er det. 15 000 fra Barrington.
Kylie, hva tenkte du på?
–Hvem drepte jenta mi, da? –Jeg vet ikke.
Nei. Dagen før bryllupet–
–mottok hun 5000 fra Charlie Fraith.
Si det til politiet. Jeg kan ikke tro at min venn Charles er en morder.
–Nettopp, og derfor... –Venn eller ei, det ser ikke bra ut.
Han var ute av seg da Kylie ble drept.
Han ba deg droppe saken og ringte ikke politiet da du ble overfalt.
Og han ga offeret 5000 pund.
Det fins sikkert en uskyldig forklaring på pengene.
Eller en svært skyldig forklaring–
–men jeg er sikker på at han ikke har drept noen.
Så jeg skal spise middag hos ham og snakke om saken.
Er det ikke mistenkelig at han ber deg på middag?
Egentlig ikke. Det er en list for å kunne legge an på meg.
Så, James. Hvordan ser jeg ut?
–Veldig vakker. –Takk.
–Du er bra for meg, Charlie Fraith. –Jeg vil være uskikkelig.
Du, altså!
–Det er kjempegodt. Hva er det? –Bare noe jeg fant i fryseren.
–Er alt i orden? –Ja da. Jeg trenger litt vann.
Nei, bare sitt. Jeg må uansett på do.
–Bare vri. –Ja.
Agatha?
–Hva gjør du her inne? –Jeg bare...
Pop–Tarts er godt, ikke sant?
Jeg må kjøpe Pop–Tarts med en gang.
Du har jo ikke spist opp maten din. Og du kan få de der.
–Jeg kjøpte dem til nevøen min. –Jeg vil ha mine egne Pop–Tarts.
Jeg er litt rar på den måten.
Du burde vel gå og åpne.
–Jeg vil ikke. –Charlie? Charlie!
Jeg var i nærheten og tenkte at Agatha trengte skyss hjem.
Du hadde rett. Bra tenkt!
Bilen din står jo der. Og du drakk bare én drink.
Jeg drakk før jeg dro. Jeg burde nok ikke ha kjørt.
Ha det, Charlie!
–Hva er vi på utkikk etter? –Alt som virker uvanlig.
Mistenkelig atferd.
Hva er i veien?
Det er noe kjent med Joannas kjole.
Whisky?
Jeg vil nok spise litt før jeg begynner på whiskyen.
Rart at Freda hadde råd til Barfield for likvaken.
Det har hun ikke. Hun får det gratis.
Ja vel? Det var snilt av deg.
For å være ærlig har jeg dårlig samvittighet.
Hvorfor har du det, Charlie?
Noe lånt!
–Joanna. –Ikke nå, er du snill.
Jeg ville bare si at kjolen er nydelig.
En lokal designer fra Cheltenham, favoritten min.
Den er veldig lik Kylies brudekjole. Både stoffet og detaljene.
Lånte hun den av deg?
Freda hadde ikke råd til en fin kjole–
–og jeg ville at Kylie skulle se vakker ut i bryllupet.
Hvorfor hadde du en brudekjole? Har du vært gift?
Nei. Vel, nesten.
Jeg kjøpte den da jeg trodde at en viss mann skulle fri.
Men han elsket meg ikke.
Hvem var det? Unnskyld, jeg burde vel ikke spørre.
–Nei, det burde du ikke. –Men...?
Det var Terry Leeson, Zacs far. Men det er hemmelig.
Terry vil ikke at Zac skal få vite at han lå med en av Zacs venner.
Charlie, jeg skylder deg en unnskyldning.
Du har tydeligvis havnet i problemer, og jeg burde hjelpe deg–
–men sannheten er at følelsene mine for Agatha kommer i veien.
Sir Charles Fraith! Etter et anonymt tips–
–pågripes du som mistenkt for drapet på Kylie Stokes.
Det var jeg som ringte dem. Beklager, men jeg måtte.
–Du begår en feil. –Nei, du.
–Du har tilbakeholdt bevis. –Agatha Raisin.
Ikke snu deg, far kan se oss. Jeg må prate med deg.
Møt meg i kirken kl. 23. Vær så snill å komme.
Mikrofonen skal være på nå. Hører du meg, Agatha?
Ja. Tester, tester.
Bakkekontrollen til Wong. Hører du meg, betjent Wong?
Pastoren og Mrs. Bloxby bør gå nå. Tiden er snart inne.
–Pastoren og Mrs. Bloxby bør gå nå. –Tenk at du gjør kirken til et åsted.
Jeg ba ikke Zac møte meg her, Deres nåde.
–Jez er prest, ikke pave. –Ordkløveri, Deres nåde.
Gud!
Unnskyld.
Terry Leeson ringte politiet. Zac er forsvunnet.
Terry! Kan vi snakke sammen?
–Absolutt ikke. Jeg ringer politiet. –Nei, vær så snill. Ikke gjør det.
Du vet at Zac ville prate med meg i går kveld? Vet du hva det gjaldt?
Jeg vet ikke hvorfor noen vil snakke med dere.
Jeg vet om deg og Joanna Field.
–Hva? –Hun fortalte det i går.
–At dere hadde et forhold. –At jeg og Joanna hadde et forhold?
Er du gal? Jeg pleide å hente henne i barnehagen. For noe perverst tull.
Jeg forstår hvorfor Zac ikke skulle...
Kommer du nær meg eller sønnen min igjen, så skader jeg deg.
Hvor er du? Du lovte å hjelpe til i te–disken.
Tenk å være på en utstilling når jeg burde vært ute og løst saken.
–Terry Leeson har noe fore. –Overlat politiarbeidet til politiet.
Som historiker finner jeg dette fascinerende.
Som en normal person finner jeg det kjedelig.
Mr. Green vil gi deg en privat omvisning som takk for hjelpen.
Det var snilt. Jeg kommer til å ta min hevn.
Dette er gamlebyens bibliotek.
Det lå på et annet sted enn byens nye bibliotek.
Utrolig! Hvem skulle trodd det? Skal vi fortsette da?
–Jeg er ikke ferdig her ennå. –Det tror jeg.
Å, det der? Det er ikke særlig interessant.
Wyvern Street i Evesham på 70–tallet. Barringtons gamle bygning.
–Hvilken bygning? –Jeg får vel pakke sammen nå.
Ikke så fort, Mr. Green. Vent et øyeblikk.
–Det er Field's. –Ja, Field's. Familieslakteri.
Jeg foretrakk Dowie's på High Street. Mørbraden deres var utsøkt.
Slaktere har frysere, Mr. Green. Slaktere har frysere!
Ja, det håper jeg.
Ellers ville den allmenne helsa vært alvorlig truet.
Joanna! Joanna.
Joanna. Joanna!
Kjære Gud, la det bare være Pop–Tarts.
Jeg visste at noe ikke stemte da du stilte spørsmål om Kylie.
Så sa Freda at den berømte Agatha Raisin etterforsket drapet.
–Jeg prøvde å stilne deg da. –Det var du som slo meg ned på gata.
Drepte du Kylie Stokes?
Jeg elsket Zac. Han sa at han elsket meg.
Så stjal den tøyta ham, som alt annet fra vi gikk i barnehagen.
Så ja. Jeg drepte Kylie.
Det fine med å ha en bestefar som er slakter–
–bortsett fra gratis pølser–
–er at man lærer å håndtere en kniv.
For å partere en skrott eller et lik.
Bare telefonsvarer. Vi drar til Field's.
Vent! Hvis noen kan ta et bilde av Field's, blir jeg svært takknemlig.
Jeg og Zac hadde et forhold–
–helt til den dagen han fridde til henne.
Og noen dager senere sa jeg til ham:
"Bare jeg ikke blir for full i bryllupet"–
–"og forteller gjestene at du har knullet en av brudepikene."
Det var derfor han virket så rar.
–Han trodde du kom til å røpe det. –Stakkars godtroende Zac.
Han og Kylie kom dagen etter for å levere tilbake kjolen.
Den selvgode merra kvitret om sitt livs lykkeligste dag.
I 22 år har jeg vært nest best!
Det brast for meg. Jeg langet ut mot henne. Zac dro henne vekk.
Pang! Hun slo hodet sitt.
Zac skjønte at det så ille ut, og ville gå til politiet. Jeg sa:
"Ja, gå til politiet, så forteller jeg alle"–
–"om forholdet vårt og at du gjorde det med vilje."
Samme kveld, under oversvømmelsen, hev vi henne i elva.
–Iført din brudekjole. –Pent trekk, hva? Det var min idé.
Men i går kom Zac og sa at han skulle treffe deg–
–og fortelle deg alt.
Så jeg dyttet ham nedi her og fryste ham til døde.
–Trekk unna! Jeg dreper henne! –Ro deg ned.
–Trekk unna! –Slipp kniven.
Nei!
Kniven!
Kylie kom til meg uka før bryllupet.
Men for en som skulle snakke om maten, var hun svært tynnkledd.
Hun la an på meg, og jeg kunne ikke stå imot.
–Du kunne, men gjorde det ikke. –Vel...
Så vi kysset hverandre og klinte, men plutselig begynte hun å skrike.
Hun sa at jeg hadde antastet henne, og for å ikke gå til politiet–
–måtte jeg redusere prisen på bryllupet med 5000 pund.
–5000 pund var en dyr klining. –Vi kom kanskje litt lenger enn...
Det holder! Spar damene for de skitne detaljene.
Denne damen vil høre alt.
–Nei, helst ikke. –Ok... Da setter denne damen på te.
Og denne herren blir med deg.
Jeg vil bare si at det ikke er følelser involvert.
Jeg tror vi alle vet det, Charlie.
Iallfall ikke slike som vi snakket om. Så...
Lykke til.
–Hva var det for noe? –Aner ikke.
Hvor gammel...?
Jeg lurte bare på hvor gammel du var da du giftet deg?
Jeg? Gammel nok til å vite bedre.
–Angrer du på det? –Jeg tror ikke på anger.
Hvis man begår en feil, skal man bare prøve å ikke gjenta den.
Ja. Du har rett.
Jeg skal forbli singel for alltid.
Hvor er teen?
Tekst: Monica Moltubakk www.sdimedia.com